![]() |
A kép forrása itt található |
Reggeli áhítat a Kossuth iskolában a 2019. január 28-i alkalmon, Jel 3,8b alapján.
Hétfő.
Reggel. Iskola. Három szó, ami külön-külön is fájhat, nem hogy együtt… A
többségetek nem akar itt lenni. Bár ha kedd utolsó órának vagy szerda délnek
hívjuk akkor sem… Mert máshol akartok lenni. A rövidtáv diktálja ezt
Benneteket. Mert rövidtávon jobb lenne még aludni, majd bármi más izgalmasabb
dolgot csinálni. Megértem, hogy csak eddig tudtok ellátni. Azonban létezik hosszabb
táv is. Az, hogy be kell gyűjtenetek a tudást későbbre. Ha például kiírják,
hogy az addig 300.000 forintos iPhone akciósan 500.000 forintba kerül, ne dőlj majd
be neki. És akkor még nagyobb összefüggésekről nem is beszéltünk… Legyen minél
több információd, amihez később hozzáköthetsz újakat, és elhelyezheted a saját
világodban. No és hogy ne járjatok úgy mint én, aki csak tapasztalati úton
ismerem a fizikát. Például egyszer a kiürült mézes üvegbe teafiltert tettem,
aztán ráöntöttem a forró vizet. Majd rátettem a befőttes üveg kupakját
(szerencsére meg se próbáltam lezárni), és ahogy fejre fordítottam felrázni, szétspriccelt
a forró víz, beterítve engem és a konyhát, több méteres körzetben. Családom
mérnök tagjai, akik profik fizikából, mondták is, hogy némi tudással ezt
megúszhattam volna…
Szóval rövidtávon
megértelek Benneteket, hogy nem itt akartok lenni. Azonban az iskola a
hosszútáv miatt létezik. Olyan, mintha egyénileg kutat fúrnátok. Segítenek a
kútfúrási technikákkal a tanáraitok, de magatoknak kell azt elvégezni. Kívülről
meg semmi látványos nincs benne. Állsz 9-12 éve egy a földbe vájt kút mellett,
és kívülről semmit nem látnak. Hozzáteszem, hogy Te sem… Viszont egyszer víz
fakad majd erről a helyről! Bármikor felhozhatsz onnan valamennyit, hogy igyál,
főzzél, építkezzél belőle, vagy mással is megoszd. Ez pedig olyan lesz, mint a
tücsök és a hangya meséjében. Aki akkor is gyűjt, amikor a másik elfecsérli az
idejét, annak lesz mit elővennie, amikor szüksége lesz rá.
A Tüzed Uram
Jézus énekből ma a „kútja” szó áll előttünk. Úgy, mint „életem kútja”. Ez a
kút, amit az előbb végiggondoltunk. A végtelen lehetőségek kútja.
A tudás
kútjáért meg kell dolgozni. Van azonban egy olyan kút, amiért nem.
Ez önmagától
létezik, és bárki használhatja. Kívülről semmi érdekes. Egy kövekből kirakott
halom jelzi azt, hogy van ott valami. De hát kit érdekel manapság egy ilyen
régiség? Van vezetékes víz a lakásban. Palackozott víz meg üdítő pedig
mindenhol kapható. Legyen barkácsáruház, benzinkút vagy színház. Minek akkor
egy ósdi kút?
Emlékszel akarácsonyi igehirdetésre, amit három társaddal olvastunk fel együtt atemplomban? Arról szólt, hogy ha nem próbálták még elvenni Tőled a
magyarságodat, nem tudod értékelni, hogy jó magyarnak lenni. Ha nem voltál még
szerelmes, akkor csak elképzeléseid lehetnek róla. És mivel még nem vagytok
szülők, ezért ezt sem tudhatjátok, hogy milyen az, bár véleményetek van róla.
Oda lyukadtunk ki ezzel, hogy Istennel is így áll a dolog. Van róla véleményed
akkor is, ha személyesen még nem találkoztál vele a lelkedben. De ahogyan rólad
sem a valóságot feltételezik mások, Te sem a valóságot látod Istenből.
Sokan
kitalálhattátok, hogy az élet kútja Istent jelenti. Ő a kiapadhatatlan forrás,
aki ingyen adja magát. Ő az, aki sokaknak túlságosan réginek tűnik a friss,
mai, modern, kisbetűs istenek között, mint a pénz, a karrier vagy a hírnév. Azonban
amíg nem tudod a valóságban, hogy mit tud adni Neked, nem is fogod tudni
értékelni. Ugyan úgy, ahogyan azt sem, hogy iskolába járhatsz. Arra pedig talán
már rájöttél, hogy én nem is szeretném Rád erőltetni őt. Egyszerűen újra és
újra mesélek Róla, hogy amikor szükséged lesz rá, odatalálhass hozzá.
Bár
tudatosan csak most említem újra az áhítat alapigéjét, végig erről volt szó. A
Jelenések könyvéből hallottuk ezt a mondatot, Isten szájából: „Íme, nyitott
ajtót adtam eléd, amelyet senki sem zárhat be.”
Én nem
foglak lökdösni e felé az ajtó felé. Nem próbállak meggyőzni arról, hogy ő
életed kútja, a végtelen lehetőségek tárháza. Egyszerűen elmondom Neked, hogy ő
létezik. Elmondom Neked, hogy már akkor az életét adta érted, amikor Te még nem
is léteztél. Elmondom Neked, hogy nincs akkora bűn, amit ne bocsátana meg
Neked. Elmondom Neked, hogy ő az egyetlen, aki úgy szeret, ahogy vagy. Elmondom
Neked, hogy soha senki nem zárhatja be előle azt az ajtót, ami hozzá vezet.
Elmondom Neked, hogy nincs olyan élethelyzet, ami elveszi Tőled a vele való
találkozás lehetőségét. És elmondom Neked, hogy ő nagyon szeret Téged. Bármit
is teszel.
Életed kútja
ő. A Te végtelen lehetőségeid tárháza. Akkor is, ha csak egy halom régi
kőrakásnak nézed őt. Kinyitotta Neked az ajtót, vagy ha úgy tetszik, a kút
száját. De tapintatos Isten ő. Nem erőltet Rád semmit. Egyszerűen velem üzeni meg
Neked, hogy amíg élsz, senki nem veheti el Tőled ennek a lehetőségét. Ámen.
Noha én már picit biztosan éltesebb vagyok, mint azok, akik hallgatták e szavakat, de akkor is azt mondom: köszönöm, hogy olvashattam! :-)
VálaszTörlésIgen, a nyelvezet korosztálytól függő, de a tartalom nem. ;)
TörlésIgaz! :-)
Törlés